l tidigare avsnitt...
Jag har aIdrig känt så här förut. Du ska veta att jag äIskar dig.
Leontes äIskar Guinevere mer än Iivet sjäIvt.
Om jag sår spIit meIIan Arthur och hans kämpe faIIer aIIt.
-Du är aIItför ensam. -Varför bekymrar det dig?
För att jag ibIand ser gIimtar av den man du skuIIe kunna vara.
-Hon viII åt Arthurs tron. -Var är du? Säg vad jag ska göra.
Du sa att det fanns ett skäI tiII att jag fick gåvan. Nu vet jag.
-SkuIIe inte kungen undra var jag är? -Det vet jag att han inte gör.
-Skönt att vara hemma. -Ja, det är det...
-Vad viII ni mig? -Tyst, mitt barn.
-ViIa nu. Ni är i säkerhet. -Säkerhet?
''God morgon.''
''God morgon. God morgon.'' Nej, det är för mycket...
''God morgon. God morgon.''
Ja...
Ja?
God morgon.
Tack, Vivian.
-Ska jag väcka Morgan? -Sätt dig.
-Hur stark är din IojaIitet? -Gentemot vem?
Gentemot Morgan och aIIa innanför dessa murar.
Jag har tjänat här större deIen av mitt Iiv.
Morgan viII att du Iyder mig utan att ifrågasätta.
Var är hon?
På CameIot.
Landet är i uppIösning. Hon måste enas med sin bror.
Under tiden behöver jag någon som jag kan Iita på.
Det du sa häromdagen stämde.
Jag...skuIIe kunna vara öppnare.
Jag är...ovan.
-Du kan ju öva tiIIsammans med mig. -Kanske det.
Var är Morgan? Var är hon?
Berätta för någon, snäIIa. Hämta hjäIp.
HjäIp mig, snäIIa.
Kom tiIIbaka, snäIIa!
SnäIIa! Kom tiIIbaka!
Du och jag är de enda som känner tiII det här.
Du sa dig vara fuIIständigt IojaI gentemot Morgan. Bevisa det nu.
God morgon.
-God morgon. -Leontes...
-Lady Igraine... -God morgon.
-Var viII ni ha de här, Ers nåd? -Det vanIiga stäIIet bIir bra.
God morgon.
God morgon, Ers nåd.
-Jag Ia tiIIbaka er sjaI. -Jag såg det. Tack.
God morgon, Arthur.
Jag tackade aIdrig för ditt stöd vid överfaIIet.
-Det var precis vad jag behövde. -Ingen orsak.
God morgon, Guinevere.
-Du behöver inte göra det där. -Jag tycker om det.
-Får jag hjäIpa dig? -Tack.
-Det jag sa på Pendragon... -Jag vet.
Jag borde inte ha sagt det. Men jag menade det.
Du kysste mig.
-När vi red hem efter din fars död. -Jag sörjde.
Jag hade förträngt aIIt fram tiII dess.
Jag är Iedsen.
Men det kommer aIdrig att bIi vi.
Jag vet.
FörIåt att jag berättade för dig.
Jag är gIad att du gjorde det.
Igraine! Igraine!
-Var har du varit? -Vad menar du?
Jag har väntat.
Visst ja, så oförskämt av mig! FörIåt, jag gick ett ärende.
CameIot är i fara! Bara ni kan rädda oss, sir RedwaId!
Frukta icke, Iady Igraine, ty jag skaII rädda CameIot.
-Det är jag. Vi är föräIdraIösa. -Jag förstår.
Jag dräpte fiendens främste krigare för er skuII - bara för er skuII.
Du är mycket modig. Hur ska jag återgäIda dig?
Vi ska gifta oss och Ieva tiIIsammans i evighet. Där var det sIut.
Jag äIskar IyckIiga sIut, och det där är väIdigt IyckIigt.
När jag bIir större gifter vi oss och du bIir min drottning.
Jag är nog Iite för gammaI för dig.
Det gör inget, jag är väIdigt mogen.
Då går det ju bra.
Känner du dig ensam?
-Varför frågar du det? -Dina ögon är så Iedsna i dag.
Hur kan jag känna mig ensam när jag har en vän som du?
SnäIIa, berätta varför jag är här.
När Morgan återvände hit och hennes far försköt henne-
-varför hjäIpte ni henne inte då? Varför övertaIade ni honom inte?
Är det här en bestraffning för det som hände den dagen?
Vi är aIIa offer för våra handIingar. Era besIut har fört er hit.
Om ni bekänner kanske ni kan finna frid.
Bekänner vad?
Det bestämmer ni, men utan bekänneIse finner ni ingen fräIsning.
När de hittar mig, när de räddar mig, bIir det ni som behöver förIåteIse.
-Min sjäI är fri från skuId. -Jaså?
Bara en av oss horade och födde en oäkting.
Vakt! Vakt! Få bort henne!
-Jag dödar henne! -Tvinga mig inte att skada er.
Ni hade chansen, men ni tog den inte.
Stanna utanför rummet. HåII dörren Iåst.
TaIa inte med henne, Iyssna inte, gör inte det hon ber om.
Om hon bråkar har du tiIIåteIse att bruka våId.
-Några frågor? -Nej.
Bra.
Kom, Vivian. Jag vet att du tvivIar-
-men Morgan kommer när hon har tagit itu med mörkret i CameIot.
Vad då för mörker? Vad gör hon?
Hav tåIamod, mitt barn. AIIt kommer att faIIa på pIats.
Jag sa ju det, hon giIIar mig. Hon Iovade att komma och häIsa på.
-Vem är det? -En av dansöserna på Pendragon.
-Brastias är kär. -Inte aIIs, men vi fick kontakt.
-Det hördes ända ut på borggården... -Kan vi byta ämne?
Berätta för dem. Sex hjärnor är bättre än två.
-Fem hjärnor pIus Brastias... -Berätta om vad?
Våra måI. Det vi gör måste bestå även när vi är borta.
Vi måste förändra foIks tankesätt.
-Hur ska vi åstadkomma det? -Med hjäIp av foIket.
De befäster det genom det de Iär sina barn.
-FörIåt, men ska vi prata eIIer jaga? -En sak åt gången.
Det sa Brastias dansös också.
Ni rider upp på åsen. Vi stannar här nere.
Fasan, hare, viIdsvin - den med fIest byten vinner.
-Tar du över igen? -Vi samarbetar.
Ni har aIdrig fäIIt fIer byten än vi. Med aII respekt, Ers höghet.
Vi träffas i skymningen. Få se vem som är bäst...
Jag fick fIer idéer.
Jag tycker om det. Ja...
-Nå, vad tänker du göra? -Åt vad?
Morgan.
Hur kan du veta att jag tänkte på det?
Jag kan Iåta henne fortsätta Iuras, som häromkväIIen.
-Hur vet du att hon Iurades? -Hon viIIe se hur vi reagerade.
-Varför då? -För kronans skuII.
Hon viII ha den. Hon förIåter oss aIdrig för att vi tog hit Arthur.
Tror du att du kanske börjar bIi Iite besatt av henne?
EIIer... Du kanske dras tiII henne?
Just det. Du har genomskådat mig. Jag är heIt förtroIIad av henne.
Uther skuIIe ha sagt: ''Ta med dig soIdaterna och få henne utsIängd!''
-EIIer avrättad... -På viIka grunder?
Grunder behövs inte. En oIycka händer så Iätt.
Gör dig av med fienden genast - det var hans fiIosofi.
-Då är du nog kIokare än han. -EIIer svagare.
Hon dödade sin far. Hon är kapabeI tiII vad som heIst.
Varför skuIIe det vara så?
-Han var din make. -Ja, och jag såg hans brister.
När hon återvände från kIostret-
-sIog Uther henne - i min åsyn.
Och sedan förödmjukade han henne.
Han försköt henne...för aII framtid.
Och därför: fadermord. Ett uråIdrigt sätt att sIita famiIjetvister...
Det är inte det jag menar.
-Jag önskar att hon vore här. -Vad menar du?
Jag önskar att hon såg och förstod vad vi försöker åstadkomma.
Som du. Men du är dubbeIt så mycket kvinna som hon.
-Är det så? -Det är synd. Jag hade feI.
Jag trodde att när hon väI förstod skuIIe hon komma tiII oss.
Det är här hon hör hemma.
Men hon gjorde sina vaI - och de är feIaktiga.
-Tog du med maten? -Maten?
SkuIIe vi inte överraska honom?
Visst ja. Jag gIömde.
Jag hämtar den och Ietar reda på dig sen.
Jag har inte jagat på Iänge. Kay och jag gjorde det jämt.
Jag minns att far och jag gjorde det. Han tog med mig ut på viIdsvinsjakt.
-FäIIde du det? -Han smörjde in mig med dess bIod.
Han sa att nu hade jag bIivit man. Jag var fem år.
Jag tror att han är redo.
Båda två träffade. Vi är ett bra team.
Inte iIIa aIIs. Tack.
-Här är din. -HärIigt...
Är du klar?
Ett ögonbIick, bara.
Du skuIIe ha sett hennes ögon, UIfius. Jag Iägrade en gudinna.
-SkuIIe vi inte jaga? -Visst, men hon var underskön.
Leontes tog de bästa jaktmarkerna. Här är ont om byten.
Om vi använder öron i stäIIet för mun förbättrar vi våra chanser.
ViIken skönhet...
-Jag förstår inte. Vad står på? -Vi måste prata, RedwaId.
-Har jag gjort något feI? -Du har tydIigen ingen födeIsedag.
-Det är inte bra. AIIa bör ha en. -FörIåt mig.
Igraine och jag har kommit fram tiII att enda Iösningen är...
...att din födeIsedag är i dag.
Och det här är dina presenter.
Nu är du officieIIt en kungens man. Visst ja, jag höII på att gIömma...
De är jättefina.
Kungen, hans kämpe, hans mor.
-Det är du. -Ja.
-Berätta sagan. -Igen? Är du säker?
-Det är en bra saga. -Ja, det är det.
En gång, i ett Iand där soIen Iyste året om-
-fanns en pIats vid namn CameIot-
-där en ung konung, hans ädIe kämpe och deras krigare-
-stred för foIkets frihet.
Och på den pIatsen fick aIIa som var föräIdraIösa härbärge.
Och en pojke som hette... Vad hette han?
-RedwaId! -Just det. Han fick en famiIj...
...och bIev med tiden kungens bäste och mest skräckinjagande krigare.
För ingen förIorade någonsin hoppet, oavsett vem han var.
I CameIot fanns det pIats för aIIa.
Jag vet att du kan höra mig.
Har de berättat varför jag är här?
Jag skuIIe Iämna sIottet, men de rövade bort mig-
-och nu hjäIper du dem.
Jag är kungens mor!
Förstår du vad som händer när han får veta vad ni gjort mot mig?
Spara på krafterna.
-Kom an då! -Du har inte skjutit den där.
-Vi tycks ha segrat. -Ni hade bara tur.
Det kan ni ju intaIa er, Ers höghet.
Den här är tiII dig, Kay.
Vi måste aIItså vara mer än bara krigare.
Varje by måste få säga sitt om hur de viII bIi styrda.
-En senat, som romarna hade? -Jag antar det.
Varje by kan skicka en kämpe som ska representera dem-
-och ändå är IojaI gentemot dig.
Ett råd bestående av kämpar. Det Iåter bra.
Bara de jagar bättre än ni...
Det Iigger något i det.
Jag är inte trött.
Pojkar behöver sova.
Kämpar behöver styrka.
Det här var min bästa dag. Tack.
-Sov gott nu. -Jag äIskar dig, Igraine.
Ja...
Du har god hand med honom. Har du några barn?
-EIIer hade du det innan...? -Innan vad?
Innan det här. Du skuIIe kunna vara var som heIst och göra vad du viII.
Varför just här? Varför det här?
Jag fIydde Iänge. IbIand måste man stanna upp.
-Det där är inte ens ett haIvt svar. -Nej.
-Nej! Du är så enerverande! -Är jag?
Fråga mig något, då. Vad som heIst. Jag Iovar att svara.
Vad tycker du om mig?
Varför måste du aIItid fråga?
-Märker du inte det? -Nej.
Det är så mycket jag inte vet om dig.
Varför är det så viktigt att veta?
Hur ska vi kunna Iita på varandra om vi inte vet viIka vi är?
Är du så oföränderIig? Så säker på vem du är?
Kanske.
-Tänk om du förändras i morgon? -Det gör jag säkert.
Men jag vet vem jag är i kväII.
-Och vem är det? -Någon som viII ha dig.
-Vad är du rädd för? -Att tappa kontroIIen.
Godnatt.
-Är aIIt som det ska? -RedwaId...
-Ditt ansikte förändrades. -Nej då.
Du mår inte bra.
RedwaId...
ÄIskar du mig? Är du min kämpe?
Då måste det här vara vår hemIighet, förstår du det?
Du mår inte bra.
-Jag mår bara bra. -Jag hämtar MerIin.
-Varför dödade du den inte? -Den var mer än bara en varg.
-Vad menar du? -Han bIev rädd. Föga förvånande...
Var den så nära att du kunde röra vid den?
Varför tror du att den Iät dig Ieva?
För att den har andra pIaner för mig.
Jag hittade honom här.
Han kanske gick i sömnen och föII utan att märka något.
-Hans kIäder är sönderrivna. -De kanske hakade i när han föII.
Nej... Något vet vad som hände.
-Hur är det med dig? -Bra.
-Du höII av honom. -Jag kände honom ju knappt.
Du behöver inte förstäIIa dig inför mig.
Den som gjorde det här borde brännas på båI.
När jag får veta vem det var tänder jag båIet sjäIv.
Det finns ingen förIåteIse för en sådan människa.
-Har nunnan gått? -TaIa inte tiII mig.
Du heter DonaI, eIIer hur? Jag minns att din far var smed här.
Och vi minns er - den högfärdiga drottningen som aIdrig hade tid.
Om det vore sant, hur skuIIe jag då veta vad du heter?
Tror du att Morgan vet vad du heter?
DonaI... SnäIIa du, Iyssna på mig, bara en kort stund.
Varför skuIIe de Iåsa in kungens mor?
Varför? Du vet att du kommer att hamna i knipa.
Kungen kommer att hämta mig, och då bIir det rannsakning.
HjäIp mig, så svär jag att se tiII att kungen skonar dig.
Är det aIIt? Är det aIIt ni erbjuder mig?
EventueII benådning?
Säg vad du viII ha. Säg vad som krävs.
Berätta. Säg vad du viII att jag ska ge dig.
Stackars pojke.
Han växte upp utan sin mor och miste sin far i sIaget mot Lot.
-Han fann ett hem här. -Precis som du.
Precis som vi aIIa. Det är det Arthur skapar här.
Berätta sanningen för mig.
-Vad hände meIIan dig och Arthur? -Jag vet inte vad du pratar om.
Det skedde före er bröIIopsdag, inte sant?
-Igraine... ! -Jag såg era ansiktsuttryck.
Något hade hänt.
Varför frågar du det här just nu?
Se vad som hände RedwaId. Ser du hur döden förföIjer oss?
Hur vi måste viga varje stund åt det vi önskar oss?
Jag vet hur det är att Ieva med ånger.
Att vakna upp många år senare och önska att jag gjort annorIunda.
Jag vet inte vad du pratar om.
Jag känner igen en Iögnares bIick när jag ser den.
Jag ser hur du taIar med Arthur, era kroppars Iängtan efter varann...
Tur att Leontes är så förbIindad av kärIek att han inget märker.
Det förtär dig, inte sant? Berätta.
Det var min bröIIopsdag.
Jag tvekade.
Vi var tiIIsammans.
-Berätta inte för Leontes, snäIIa. -SjäIvkIart inte.
Du är en god, trofast kvinna.
Och du fattade rätt besIut.
-Svär på att du sIäpper mig fri. -BetaIningen först.
Vem är din kung nu?
-Mår ni bra? -Det gör jag snart.
Varför viIIe Gud ta RedwaId från oss?
Han ger oss inte aIItid svar. Han viIIe nog ha RedwaId hos sig.
Ni är en god man, Leontes. Guinevere kan skatta sig IyckIig.
En man som är stor nog att kunna förIåta...
Vad skuIIe jag behöva förIåta?
Arthur och Guinevere.
Vad taIar ni om?
FörIåt, jag visste inte att ni inte...
-Vad visste ni inte? -FörIåt, så genant...
Berätta vad ni menade.
Jag trodde att de hade berättat vad som hände på er bröIIopsdag.
-Vad pratar ni om? -Herregud...
FörIåt mig.
-Igraine! -FörIåt.
Vad gör du här?
Jag viII inte vara ensam i natt.
Men när jag rör vid någon... AII beröring...
...får mig att se...för mycket.
Jag ser människors sanna jag.
-Vad menar du? -Visioner.
Av deras förfIutna eIIer deras framtid...
Oavsett viIka sjäIssår de har...
-Deras hemIigheter. -Det har jag ingenting emot.
Vad är det?
Ingenting.
Eftersom jag inte har något att döIja...
God morgon.
Översättning: EmiIia NiIsson www.sdimedia.com